Ефективність оздоровчо-рекреаційної технології у формуванні мотиваційно-поведінкових стратегій рухової активності студентів - Степанюк, Вадим; Андрєєва, Олена; Лазакович, Юлія; Хрипко, Інна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
Вступ. Проблема низького рівня рухової активності серед студентства залишається критичною, що зумовлює пошук комплексних технологій, здатних впливати на фізичний стан, мотивацію та задоволеність життям молоді в умовах позанавчальної діяльності. Мета дослідження – обґрунтувати та експериментально перевірити ефективність розробленої технології залучення студентів до оздоровчо-рекреаційної рухової активності в умовах спортивного клубу закладу вищої освіти. Матеріали та методи. У дослідженні взяли участь здобувачі вищої освіти (n=172, серед яких 84 юнаки (48,8%) та 88 дівчат (51,2%)). Використовувалися опитувальник IPAQ та шкали суб’єктивного благополуччя. Статистичний аналіз проводився за допомогою критерію Шапіро-Уїлка, t-критерію Стьюдента для залежних вибірок (для РА), Т-критерію Вілкоксона (для задоволеності та мотивації) та критерію χ2. Оцінювався розмір ефекту (d Коена та r). Результати. Після впровадження технології встановлено статистично значуще зростання рівня РА (p < 0,001;d = 0,503), що відповідає 69-му процентилю початкового стану вибірки. У юнаків приріст склав 2,6 %, у дівчат – 3,8 %. Доведено суттєве підвищення задоволеності життям (p < 0,001;r = 0,515) та задоволеності організацією занять ОРРА з великим розміром ефекту (r = 0,723). Зафіксовано посилення мотивації до оздоровчих занять як у юнаків (p < 0,001), так і у дівчат (p < 0,001) зі зміщенням міжквартильного розмаху в бік вищих значень. Висновки. Експериментально підтверджено ефективність запропонованої технології у формуванні стійкої мотивації та позитивних поведінкових стратегій здоров’язбереження. Виявлений високий розмір ефекту щодо задоволеності оздоровчо-рекреаційними заняттями підтверджує відповідність клубної форми організації занять актуальним потребам студентської молоді.