Вплив оздоровчо-рекреаційної програми занять на човнах «Дракон» на показники групової згуртованості студентської молоді - Лю, Цзяле; Довгич, Олександр; Коваленко, Олена; Жовтенко, Євгеній Олександрович; Губа, Наталія (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
Мета полягала у визначенні динаміки показників групової згуртованості студентської молоді під впливом специфічної командної активності та оцінки потенціалу веслувального спорту у подоланні соціальних бар’єрів, що перешкоджають регулярному залученню здобувачів освіти до оздоровчих занять. Методи. У педагогічному експерименті взяли участь 28 студентів денної форми навчання. Основним діагностичним інструментарієм обрано методику оцінки індексу групової згуртованості К. Сішора, що дозволяє диференціювати рівень емоційної ідентифікації індивіда з групою та якість міжособистісної взаємодії. Організація дослідження охоплювала констатувальний та перетворювальний етапи, між якими впроваджувалася спеціалізована програма рекреаційних занят впродовж 6 місяців. Статистичний аналіз проводився за допомогою програмного забезпечення Statistics 10.0. Результати. Аналіз отриманих даних засвідчив статистично значущу позитивну трансформацію всіх структурних компонентів групової згуртованості. Встановлено, що суб’єктивне відчуття приналежності до колективу зросло вдвічі (медіана змістилася з 2,0 до 4,0 балів). Найбільш виражений прогрес зафіксовано у ставленні студентів до спільної діяльності, де показник продемонстрував трикратне зростання (з 1,0 до 3,0 балів). Інтегральний індекс згуртованості за групою підвищився з 8,78±1,95 до 14,86±1,38 (p<0,001), що свідчить про перехід колективу із середнього рівня згуртованості до рівня «вище середнього» з виходом на межу високого. Важливим результатом стало суттєве зменшення показника варіативності у два рази, що вказує на досягнення високого ступеня гомогенності та одностайності оцінок усередині студентської групи. Висновки. Узагальнення даних дозволяє стверджувати, що підвищення рівня групової згуртованості трансформує сприйняття фізичної культури з індивідуального обов’язку у соціально значущу спільну мету. Отримані висновки обґрунтовують доцільність широкого впровадження веслування на «Драконах» у систему позанавчальної та секційної роботи закладів вищої освіти як дієвого засобу соціальної адаптації та психоемоційної підтримки студентської молоді в сучасних умовах.