Можливості та ризики використання штучного інтелекту в освіті: вплив на формування цифрової компетентності педагогів - Васильєв , Олексій Вадимович (Педагогічна Академія: наукові записки, 2025)
Метою статті є аналіз можливостей і ризиків використання штучного інтелекту в освітній сфері та оцінка їх впливу на якість навчального процесу та формування цифрової компетентності педагогів. У дослідженні застосовано методи аналізу наукових джерел, присвячених використанню штучного інтелекту в освітній сфері; та синтезу, який передбачав поєднання теоретичних знань із практичними прикладами, що ілюструють можливості і ризики використання цієї технології, а також їхній вплив на формування цифрової компетенції викладачів. У результатах дослідження зазначено, що штучний інтелект стає невід’ємною частиною сучасної освіти завдяки доступності комерційних платформ. Підкреслено, що штучний інтелект пропонує значні можливості для здобувачів освіти, зокрема підвищення ефективності пошуку інформації, забезпечення персоналізованого навчального процесу, зниження вартості навчання та створення комфортного середовища для практики. А також викладачі отримують значні вигоди від використання ШІ, адже ці технології сприяють автоматизації рутинних завдань та створенню більш ефективних програм навчання. Водночас стаття детально аналізує низку ризиків, пов’язаних із впровадженням та використанням штучного інтелекту в освітній сфері, які можуть суттєво вплинути як на ефективність, так і на якість навчального процесу. Серед них виділено проблеми академічної доброчесності, зокрема зростання рівня плагіату та поширення недостовірної інформації, зниження розвитку критичного мислення, залежність студентів від технологій, цифрову нерівність і питання конфіденційності даних здобувачів освіти. У статті наголошується на важливості розвитку цифрової компетентності викладачів. Вона дає змогу не лише інтегрувати інструменти штучного інтелекту в освітній процес, а й передбачати, як студенти використовуватимуть ШІ. Завдяки цьому викладачі можуть оперативно реагувати на виклики, коригуючи стратегії навчання. Такий підхід допомагає мінімізувати ризики, що виникають унаслідок поширення ШІ в освіті. У висновках зазначено, що впровадження штучного інтелекту в освітню сферу вимагає комплексного та збалансованого підходу, який враховує його можливості поряд із потенційними ризиками. Для зменшення цих ризиків необхідно підвищувати рівень цифрової компетентності викладачів, адже саме вони відіграють ключову роль у контролі та адаптації навчального процесу до реалій сьогодення.