Організаційно-методичні умови ефективної діяльності вихователів та асистентів вихователів в інклюзивних групах закладу дошкільної освіти - Ніколенко, Ірина Анатоліївна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2025)
Мета. У статті розглянуто організаційно-методичні умови ефективної роботи вихователів і асистентів в інклюзивному дошкільному навчальному закладі. Хоча інклюзивна освіта є пріоритетом у світовому масштабі, дошкільні заклади борються з реструктуризацією моделей навчання, посиленням співпраці та отриманням інституційної підтримки. Дослідження зосереджено на сутності визначення ключових факторів підвищення ефективності інклюзивних освітніх практик, а саме професійних компетенцій, класного менеджменту та міждисциплінарної співпраці. Стаття також визначає існуючі перешкоди для інклюзії, такі як недостатня підготовка, дефіцит ресурсів і прогалини в реалізації політики. Методи. Дослідження використовує якісний та аналітичний якісний підхід шляхом огляду наукової літератури, тематичних досліджень та порівняльного аналізу моделей інклюзивної освіти. Щоб оцінити, як різні типи дошкільних закладів структурують свою інклюзивну практику, дані збираються з програмних документів, найкращих практик і думок експертів. Крім того, навчальні програми, інституційні рамки та способи оцінювання вихователів і асистентів вчителів оцінюються з точки зору їхнього впливу на результати навчання дітей з особливими освітніми потребами. Результати. Результати свідчать про те, що для сприяння ефективній інклюзивній дошкільній освіті вкрай важливо, щоб організації мали чітко визначену організаційну структуру, систематичний професійний розвиток і потужну інституційну підтримку. Дослідження наголошує на необхідності надати широко підготовленим вихователям та асистентам інклюзивних педагогічних навичок. Крім того, запровадження ефективних моделей співпраці між вчителями, асистентами, спеціалістами та батьками є життєво важливим для кращого впровадження інклюзивної освіти. Тим не менш, проблема обмеженого фінансування, непослідовної політики охорони здоров’я та небажання практикувати інклюзію залишається. Дослідження зосереджено на важливості включення допоміжних технологій, диференційованого навчання та методів адаптивного оцінювання для формування більш інклюзивного навчального середовища. Висновки. Дослідження показує, що розвиток професійних компетенцій, можливість командної роботи та підтримка інституційних рамок є важливими для підтримки успішної інклюзивної дошкільної освіти. Нарешті, слід усунути прогалини в дошкільній підготовці та реалізації політики, щоб гарантувати, що дошкільні установи можуть задовольнити різноманітні потреби всіх дітей. Подальші дослідження мають включати стандартизацію програм інклюзивної освіти, інтеграцію технологій та оцінку впливу політики в довгостроковій перспективі. Залучення дітей до дошкільних закладів розвиватиметься завдяки зміцненню спільних зусиль педагогів, адміністраторів та політиків.