Ефективність використання предметної та віртуальної наочності в освітньому процесі - Романюк, Аліна Афанасіївна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2025)
Анотація: Мета. Дослідження спрямоване на аналіз ефективності предметної та віртуальної наочності в освітньому процесі та розробку рекомендацій щодо їх оптимального поєднання для підвищення якості навчання. Актуальність зумовлена браком порівняльних досліджень цих засобів, об’єктивних методик оцінювання та аналізу їх впливу на учнів у змішаному й дистанційному навчанні.Методи. Використано комплексну методологію, що включала аналіз літератури, експеримент і розробку моделі. Проаналізовано 15 джерел для виявлення прогалин у порівнянні наочності. Експеримент за участю 120 учнів (8–10 класи) і 60 студентів (1–2 курси) охопив завдання з фізики, біології та історії з використанням фізичних моделей, плакатів, VR-симуляцій і AR-додатків. Ефективність оцінювали тестами знань (0–100 балів), метриками часу виконання завдань і анкетуванням мотивації (5-бальна шкала). Методологія поєднувала кількісні та якісні дані, хоча мала обмеження через невелику вибірку.Результати. Предметна наочність виявилася ефективнішою для базового розуміння (тести з біології: 82% проти 75% для VR), тоді як віртуальна наочність переважала у формуванні практичних навичок і мотивації (залученість із VR зросла на 30%). Визначено ключові чинники ефективності: чіткість інструкцій, якість обладнання, когнітивне навантаження (високе для молодших учнів при VR) і витрати (VR – $500, предметна наочність – $50–100). Розроблено адаптивну модель поєднання наочності: для теоретичних завдань у середній школі – 70% предметної (плакати, моделі) і 30% віртуальної (AR); для практичних у вищій школі – 60% віртуальної (VR) і 40% предметної (прототипи). Запропоновано методику оцінювання з коефіцієнтом кореляції 0.85, що включає тести, час виконання та анкетування мотивації. Поєднання наочності підвищило бали тестів на 15% і залученість на 25%.Висновки. Дослідження підтвердило різні переваги предметної та віртуальної наочності залежно від завдань і віку учнів. Поєднання цих засобів покращує результати навчання. Рекомендації включають використання предметної наочності для теоретичного навчання, віртуальної – для практичних завдань, підготовку вчителів через курси та хмарні VR-платформи для економії. Подальші дослідження мають оцінити довготривалий вплив наочності та її економічну ефективність.Ключові слова: освіта, змішане навчання, когнітивне навантаження, підготовка вчителів.