Етична культура вихователя закладу дошкільної освіти як чинник професійного іміджмейкінгу - Фроленкова, Надія; Савченко, Марина (Педагогічна Академія: наукові записки, 2025)
Метою дослідження є всебічне обґрунтування ролі етичної культури вихователя закладу дошкільної освіти як ключового чинника формування професійного іміджмейкінгу та стабільної репутації закладу в умовах сучасного соціального середовища. У роботі здійснено системний аналіз педагогічних, психологічних та соціальних аспектів взаємозв’язку етичної компетентності вихователя з професійним іміджем, розкрито механізми, за допомогою яких етичні практики впливають на взаємодію з дітьми, батьками, колегами та соціумом. У дослідженні використано комплекс методів теоретичного аналізу, узагальнення наукових публікацій, синтезу концептуальних підходів та логічного моделювання, що дозволило встановити взаємозв’язок між рівнем етичної культури вихователя та формуванням його професійного іміджу, а також окреслити ті чинники, що безпосередньо впливають на довіру до педагога як до авторитетного фахівця. Результати дослідження засвідчують, що етична культура вихователя виступає не лише регулятором поведінки, а конструктивним ядром професійного іміджмейкінгу. Загалом, вона формує стабільні внутрішні орієнтири, які визначають стиль комунікації, реакцію на конфліктні ситуації, здатність до самоаналізу та адаптивності у професійній діяльності. В свою чергу, етичні практики вихователя інтегрують нормативні вимоги, моральні принципи та соціокультурні очікування, створюючи багатовимірну платформу для формування довіри батьків, колег та громади, що є необхідною для підтримки авторитету закладу дошкільної освіти та розвитку регіональної освітньої інституційності. Наукова новизна роботи полягає у визначенні системи взаємопов’язаних факторів, які забезпечують ефективність іміджмейкінгу через етичну культуру: цілеспрямоване формування морально-професійної рефлексії, впровадження інтерактивних методів розвитку комунікативної компетентності, регуляція міжособистісних відносин, а також баланс між індивідуальними ціннісними орієнтирами та колективними нормами освітнього середовища. Встановлено, що високий рівень етичної культури дозволяє вихователю не лише відповідати стандартам професійної діяльності, а й проактивно формувати позитивний імідж закладу, забезпечуючи його соціальну легітимність та довіру громади. Практичні висновки дослідження демонструють, що системне виховання етичної культури у майбутніх вихователів сприяє розвитку професійної автономії, підвищенню рівня соціальної відповідальності та формуванню стійких репутаційних ресурсів закладу дошкільної освіти. Запропоновано рекомендації щодо інтеграції етичних практик в освітні програми підготовки педагогів, включаючи моделювання конфліктних ситуацій, використання інтерактивних методів комунікації, системне супроводження педагогічної рефлексії та формування культури професійної взаємопідтримки.