Система публічного управління сферою фізичного виховання і спорту в Україні: структурно-функціональний аналіз та інституційні механізми - Павленко, Інна Олександрівна; Хорохордина, Світлана Андріївна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
Метою дослідження є здійснення структурно-функціонального аналізу системи публічного управління сферою фізичного виховання і спорту в Україні та обґрунтування інституційних механізмів її функціонування в сучасних соціально-економічних умовах. Методи. У дослідженні використано методи: теоретичного аналізу і синтезу; узагальнення; структурно-функціональний метод. Емпіричною базою дослідження слугували нормативно-правові акти та програмні документи, насамперед Стратегія розвитку фізичної культури і спорту на період до 2028 року а також навчально-методичні джерела з управління у сфері фізичного виховання і спорту. Результати. Сферу фізичного виховання і спорту розглянуто як відкриту соціальну підсистему суспільства, що характеризується динамічністю, ієрархічністю та структурністю; показано, що ці системні властивості зумовлюють необхідність багаторівневого управлінського впливу та розмежування компетенцій між органами державної влади та місцевого самоврядування. Узагальнено підхід, за яким управління сферою в Україні включає три взаємодіючі підсистеми: державне управління, управління громадськими організаціями фізкультурно-спортивної спрямованості та управління у підприємницьких фізкультурно-спортивних організаціях. Обґрунтовано ефективність публічного управління що визначається якістю інституційного дизайну (нормативно-правове регулювання, програмно-цільові інструменти, фінансові та кадрові механізми), а також здатністю системи до адаптації в умовах соціально-економічних і безпекових викликів. На основі аналізу положень Стратегії розвитку фізичної культури і спорту на період до 2028 року визначено пріоритети управлінського впливу: масштабування регулярної рухової активності населення, розвиток спорту вищих досягнень, модернізація спортивної інфраструктури, цифрова трансформація управління та підвищення якості кадрового забезпечення. Запропоновано інтерпретаційну модель взаємодії суб'єктів системи публічного управління, у якій органи публічної влади виконують функції регулювання якості послуг, стимулювання попиту та підтримки пропозиції фізкультурно-оздоровчих програм, забезпечуючи доступність, інклюзивність і безпечність практик фізичної активності упродовж життя. Висновки. Ефективність публічного управління у сфері фізичного виховання і спорту в Україні визначається узгодженістю інституційних механізмів, міжсекторальною взаємодією та здатністю системи адаптуватися до сучасних суспільних викликів.