Формування граматичної компетентності здобувачів вищої освіти за допомогою онлайн технологій - Мудра, Світлана В'ячеславівна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
У статті розглянуто сутність граматичної компетентності як багатокомпонентного утворення, що поєднує знання мовних правил, уміння їх застосовувати та сформованість відповідних навичок у процесі мовлення. Наголошено, що граматика постає не лише як сукупність правил, а як цілісна система організації мовлення, яка забезпечує адекватне вираження змісту. Відповідно до положень CEFR, граматична компетентність є складовою лінгвістичної та комунікативної компетентностей і передбачає здатність до правильного й доречного використання мовних засобів у різних комунікативних ситуаціях. Проаналізовано наукові підходи до трактування цього поняття та підкреслено роль когнітивних процесів у його формуванні. Обґрунтовано, що ефективне засвоєння граматики не обмежується механічним запам'ятовуванням, а вимагає розвитку аналітичного мислення, узагальнення та систематизації мовних явищ. У контексті цифровізації освіти особливої актуальності набуває використання онлайн-технологій як ефективного засобу формування граматичної компетентності здобувачів вищої освіти. Підкреслено, що цифрові платформи створюють умови для інтеграції автентичних матеріалів і забезпечують засвоєння граматичних структур у природному мовному середовищі. Визначено роль інтерактивності як чинника активізації навчальної діяльності та розвитку комунікативних. Окреслено можливості індивідуалізації навчання через адаптивні завдання та оперативний зворотний зв'язок. Проілюстровано практичні можливості формування граматичної компетентності з використанням платформ Baamboozle, Kahoot та LearningApps у роботі з курсантами рівня В1. Показано, що застосування гейміфікованих і тестових завдань, інтерактивних вправ і мультимедійних ресурсів забезпечує поетапне формування граматичних навичок – від ознайомлення до автоматизації. Наголошено на ефективності поєднання різних платформ у межах одного заняття та важливості професійно орієнтованого змісту завдань. Визначено, що такі підходи сприяють підвищенню мотивації, активізації пізнавальної діяльності та розвитку автономності здобувачів освіти. Водночас окреслено основні виклики використання онлайн-технологій, зокрема недостатній рівень цифрової компетентності, технічні обмеження та труднощі організації комунікативної взаємодії.