Інтеграція інструментів штучного інтелекту у викладання вищої математики: дидактичні можливості - Семенишина, Ірина Віталіївна; Воробйов, Яків Анатолійович; Снітко, Юлія Миколаївна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
Стрімке поширення інструментів штучного інтелекту в освітньому просторі спонукає до переосмислення усталених підходів до викладання дисциплін у закладах вищої освіти. Вища математика постає особливо показовим контекстом через те, що її внутрішня логіка, заснована на формальній строгості та дедуктивному мисленні, створює специфічні умови, за яких дидактичний потенціал штучного інтелекту виявляється нерівномірним і потребує окремого осмислення. Мета статті полягає у вивченні та впровадженні дидактичних можливостей інструментів штучного інтелекту у викладанні вищої математики з урахуванням змістового та методичного вимірів цього процесу. Методи: систематизація та порівняльний аналіз наукових публікацій за 2021–2026 рр., узагальнення емпіричних даних зарубіжних і українських досліджень, класифікаційне моделювання. Результати. Розроблено авторську класифікацію інструментів штучного інтелекту за 12 дидактичними функціями. З'ясовано, що їхня ефективність суттєво диференціюється залежно від розділу дисципліни. У процедурних обчислювальних задачах вона є достатньо обґрунтованою, тоді як у роботі з математичними доведеннями – обмеженою та подекуди суперечливою. Обґрунтовано доцільність тріадної стратегії, що поєднує генеративні моделі, спеціалізовані математичні системи й адаптивні платформи відповідно до базових освітніх потреб здобувача освіти. Висновки. Результативна інтеграція штучного інтелекту у викладання вищої математики є досяжною, однак не зводиться до простого впровадження технологій у навчальний процес. Вона передбачає методичну усвідомленість педагога, чітке розуміння меж кожного інструменту та збереження когнітивного навантаження як необхідної умови розвитку математичного мислення. Принципово важливим є те, що штучний інтелект найбільш органічно вписується в роль доповнення до педагогічної дії, а не її замінника. Там, де інструмент автоматизує рутинний зворотний зв'язок, викладач отримує простір для роботи з концептуальним розумінням та якістю аргументації здобувача. Саме такий розподіл є методично продуктивним.