Психологічні аспекти взаємодії викладача і студентів у процесі використання штучного інтелекту на заняттях англійської мови - Ільчишин, Наталія Миронівна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
мета дослідження полягала в теоретичному обґрунтуванні та емпіричному аналізі психологічних особливостей взаємодії викладача і студентів у процесі використання інструментів штучного інтелекту (ШІ) на заняттях англійської мови у вищій школі. Актуальність теми зумовлена трансформацією ролей учасників освітнього процесу під впливом цифрових технологій, що змінюють характер комунікації, мотиваційну сферу та емоційний клімат навчального середовища. Методи дослідження включали теоретичний аналіз наукової літератури з психології педагогічної взаємодії, особливостей сприйняття технологій ШІ та їх впливу на міжособистісні процеси в мовній освіті. Емпірична частина здійснювалася на базі Національного університету «Львівська політехніка» серед 24 студентів першого та другого курсів бакалаврату. Застосовано комплекс психодіагностичних методик: «Індекс групової згуртованості» (адаптація Л. Уманського) для оцінки комунікативної взаємодії та рівня інтегрованості групи; методику М. Гінзбурга для вивчення структури навчальної мотивації; шкалу SPANE (Scale of Positive and Negative Experience) для вимірювання емоційних переживань. Додатково проведено спостереження за поведінкою студентів під час роботи з інструментами ШІ. Обробка даних передбачала описову статистику, кореляційний аналіз (ранговий коефіцієнт Спірмена) та якісну інтерпретацію результатів з дотриманням етичних норм анонімності та добровільності участі. Результати дослідження засвідчили трансформацію педагогічної взаємодії під впливом ШІ. Теоретичний аналіз показав, що викладач переходить від ролі основного джерела знань до фасилітатора та координатора, тоді як студенти набувають більшої автономії та індивідуалізованих траєкторій навчання. Інструменти ШІ (чатботи, генеративні моделі, системи автоматичного зворотного зв'язку) сприяють зниженню комунікативної тривожності, підвищенню впевненості в іншомовному спілкуванні та активізації студентів з низьким рівнем початкової включеності. Емпіричні дані виявили середній рівень групової згуртованості (середнє значення 12,79 бала), з неоднорідністю: студенти з високими показниками демонстрували активну співпрацю та використання ШІ як ресурсу для колективного обговорення, тоді як особи з низькими показниками частіше орієнтувалися на індивідуальну роботу, що інколи посилювало ізоляцію. Мотиваційна структура характеризувалася домінуванням внутрішніх мотивів («більше знати і вміти» – у третині вибірки), які посилювалися персоналізованим зворотним зв'язком ШІ; зовнішні мотиви (оцінка, схвалення) зберігали допоміжну роль. Аналіз емоційних реакцій за шкалою SPANE показав переважання позитивних переживань (середнє 3,59 бала, модальне «часто» – 41 %), над негативними (середнє 2,23 бала, модальне «рідко» – 38 %), що свідчить про зниження тривожності та зростання психологічного комфорту. Кореляційний аналіз підтвердив помірний позитивний зв'язок між рівнем згуртованості та комунікативною активністю (rs ≈ 0,7), між позитивним афектом і внутрішньою мотивацією (rs ≈ 0,65), а також зворотний зв'язок між негативним афектом і психологічним комфортом (rs ≈ –0,60). Спостереження виокремило ресурси (зниження емоційного напруження, розвиток метакогнітивних навичок, активізація пасивних студентів) та ризики (надмірна залежність від ШІ, зменшення живої міжособистісної взаємодії, порівняння себе з алгоритмічними стандартами). Висновки. Дослідження вказує на те, що інтеграція інструментів штучного інтелекту в навчання англійської мови має значний потенціал для оптимізації психологічної взаємодії, підвищення мотивації, емоційної безпеки та комунікативної активності студентів. Водночас ефективність такого впровадження залежить від збереження балансу між технологічною підтримкою та живою міжособистісною комунікацією, а також від педагогічної майстерності викладача, який виконує роль медіатора. Необхідно враховувати індивідуальні психологічні особливості студентів і забезпечувати чіткі етичні правила використання ШІ для уникнення ризиків зниження автономності та групової згуртованості. Отримані результати можуть бути корисними для розробки рекомендацій щодо інтеграції ШІ в мовну освіту з урахуванням психологічних аспектів педагогічного процесу.