Інклюзивне освітнє середовище як чинник розвитку діалогічної компетентності дитини старшого дошкільного та молодшого шкільного віку - Нездатна, Анастасія Юріївна (Педагогічна Академія: наукові записки, 2026)
Мета. Теоретично обґрунтувати роль інклюзивного освітнього середовища як чинника розвитку діалогічної компетентності дітей старшого дошкільного віку і молодшого шкільного віку та визначити педагогічні умови ефективного формування діалогічного мовлення в умовах інклюзивної освіти. Методи. У процесі дослідження використано комплекс теоретичних методів: аналіз, систематизацію та узагальнення наукових джерел з проблеми розвитку діалогічної компетентності дітей старшого дошкільного та молодшого шкільного віку, аналіз сучасних українських і зарубіжних підходів до організації інклюзивного освітнього середовища, а також порівняння та інтерпретацію наукових положень щодо особливостей мовленнєвого розвитку дітей із тяжкими порушеннями мовлення. Результати. У статті визначено, що діалогічна компетентність є інтегративним утворенням, яке охоплює мовленнєві, когнітивні, соціально-емоційні та діяльнісні компоненти. Встановлено, що ефективність її формування значною мірою залежить від якості комунікативної взаємодії, педагогічної підтримки мовлення, організації освітнього простору та емоційної безпеки дитини в інклюзивному середовищі. Доведено, що інклюзивний освітній простір сприяє активізації комунікативної діяльності дошкільників та молодших школярів через включення їх у природні ситуації спілкування, використання ігрових та кооперативних форм взаємодії, діалогічного читання та партнерської взаємодії з однолітками. Визначено, що особливого значення проблема розвитку діалогічної компетентності набуває щодо дітей із тяжкими порушеннями мовлення, у яких спостерігаються труднощі мовленнєвої ініціативності, підтримання взаємодії та використання вербальних і невербальних засобів комунікації. Обґрунтовано фасилітуючу роль педагога у стимулюванні мовленнєвої активності та розвитку комунікативної самостійності дітей. Висновки. Встановлено, що інклюзивне освітнє середовище є важливим чинником розвитку діалогічної компетентності дошкільників та молодших школярів, оскільки забезпечує мовленнєво насичений, психологічно безпечний та комунікативно активний простір взаємодії. Ефективність формування діалогічної компетентності визначається системним включенням дітей у ситуації спілкування, підтримкою комунікативної ініціативи, використанням діалогічних технологій та взаємодією педагогів і сім’ї. Перспективи подальших досліджень пов’язані з розробленням ефективних методик та інструментарію оцінювання діалогічного потенціалу інклюзивного освітнього середовища закладу дошкільної освіти.